Alison Steadman (s. 26. elokuuta 1946 Liverpool) on brittiläinen näyttelijä. Hän on näytellyt vuodesta 1969 alkaen niin teatterissa, elokuvissa kuin televisiotuotannoissakin. Hän oli vuosina 1973–2001 naimisissa ohjaaja Mike Leigh’n kanssa ja on esiintynyt monissa Leigh’n ohjauksissa.[1] Hänen erikoisalaansa ovat päällekäyvät, vahvat ja epämiellyttävät naishahmot[2].
Steadman debytoi näyttelijänä vuonna 1969 Lincolnin kaupungin Theatre Royalissa, jossa hänen ensimmäisiin rooleihinsa kuului Hamletin Ofelia. 1970-luvulla hän näytteli lontoolaisteattereissa Theatre Upstairs, Bush Theatre, Shaw Theatre ja Hampstead Theatre Club sekä teki vierailuja muihin teattereihin eri puolilla Britanniaa.[1] Mike Leigh’n Hampstead Theatreen ohjaamassa Abigail’s Party -tragikomediassa Steadman esitti pääosaa, rasittavan nousukasmaista kutsujen emäntää Beverlyä. Näytelmä sovitettiin 1977 BBC:n televisionäytelmäksi Pienet hauskat illanvietot, jonka tv-asiantuntijat äänestivät vuonna 2000 kaikkien aikojen 11. parhaaksi brittitelevision ohjelmaksi[3].
Vuonna 1987 Steadman oli Bafta-ehdokkaana televisiosarjasta Laulava salapoliisi. Vuonna 1990 Steadman sai yhdysvaltalaisen National Society of Film Critics -järjestön palkinnon roolistaan Mike Leigh’n elokuvassa Elämä on ihanaa. Vuonna 1992 hänelle myönnettiin Olivier-palkinto roolistaan näytelmässä The Rise and Fall of Little Voice. Vuonna 2000 Steadman sai Brittiläisen imperiumin upseerin (OBE) arvonimen.
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search